Отново се срещаме.
Кой си ти?
Превод: Chep92
Как се казваш?
Коя е любимата ти храна?
Къде си?
Редакция: Chep92
Стайлинг: Chep92
Ще се видим. Довиждане!
Довиждане!
Трябва да отидем.
Там е много хубаво.
Сасаки Юкинари!
Н-Не се приближавайте!
Глупак!
Боли ни, че трябва да се приближим до подобен загубеняк, като теб, Чиби-нари.
Просто имаме за теб една задача.
Днес отново ще трябва да измиеш класната стая.
Какво? Отново ли?
Нещо не е наред ли, Чиби-нари?
Не. Разбира се, че не!
Сасаки Юкинари!
Защо горната част на дъската не е измита?
Ами, нисък съм и...
Ниския ръст не е оправдание за мързела.
Започвай.
Казвам се Сасаки Юкинари.
Уча в гимназия Мицуно, 10 клас.
Роден съм на 31 март.
Зодия Овен, кръвна група А.
Хобито ми е риболов.
Нищо особено.
Освен ниския ръст и детското ми лице, аз съм обикновено момче като всички други.
Поне така си мисля.
Но заради ниския ми ръст от малък всички момичета ми се подиграваха.
Така развих гинефобия, която се проявява под формата на втрисане.
Алергия към жени.
След цял ден прекаран с тях, мога да се отпусна само и единствено вкъщи.
Татко работи зад граница, а мама отиде да се грижи за него.
Но аз свикнах да живея сам.
Докато съседката ми не се натрапи.
Коджима Кирие.
Родена на 3 Август.
Избухлива е, сигурно е кръвна група B.
Очи - котешки, а има и големи гърди, като на възрастна жена.
Ние сме съученици и приятели от детство.
Какво?
Кирие?!
Но...
Ти си в банята ми? Защо?
Казах ти, че моята е развалена.
Вчера по същото време идвах да си взема душ.
Точно така!
Ах, съжалявам. Съвсем съм забравил...
Ти...
Ти малък, откачен дебил.
Разбира се, че разбирам.
Знам какво са бушуващите мъжки хормони, но да ме шпионираш, защото не можеш да си намериш гадже...
Казвам ти, че не съм си го и помислял.
Освен това, имам фобия, така че голото ти тяло не ме интересува!
Какво каза?
Голото ми тяло не те ли привлича?
Не, не, че не ме привлича...
- Значи, според теб не предизвиквам желания при мъжете...
Не, това...
Разбирам. Изобщо не мислиш за мен...
Колко много направих за теб през изминалите години...
П-Почакай.
Кирие, каква е тази светлина...
Юкинари... - Кирие...
(Chep92 каза: This is Sparta-a-a-a-a)
Ти си идиот!
Кирие отново избухна.
Още не съм свършила! Това беше последната капка!
Юкинари?
Защо?
Защо всички момичета се отнасят така с мен?
Наистина ли няма някоя, която да има особени чувства към мен?
По дяволите тази Кирие...
И-Извинете.
Почакай... Какво?
Това не е моята баня.
Най-накрая...
Най-накрая се срещаме!
Почакай. Толкова много неща искам да те питам.
- Не ме доближавай. Втриса ме от момичета.
Как се казваш?
Къде живееш?
Къде е семейството ти?
Каква е любимата ти храна?
Моля те, отговори ми.
Поне за любимата ти храна.
- Престани!
Когато момичета ме докосват, аз...
Започва! Започва!
Добре ли си?
Какво да правя?
Буден ли си?
Коя си ти?
Аз съм Михару Сена Канака.
Или просто Михару.
Михару-чан.
Да. Ами твоето име?
Сасаки Юкинари.
Може и просто Юкинари.
Юкинари-сан...
Юкинари-сан.
Не ме втриса?
Защо?
Какво?
Прибрах се вкъщи и отидох да се изкъпя, и Кирие ме удари в лицето...
Добре ли си?
Гладен ли си?
Приготвила съм ти нещичко, което ще ти хареса.
Ето...
Не ти ли харесва?
Това е гордостта в кухнята на Сейрен.
Сейрен?
Да.
Паеля от изчистени шипове, обожавам я.
Това не е Япония, друга страна ли е?
Това ли са любимите ти ястия, Юкинари-сан?
Не познавам такава.
Съжалявам. Не ги зная.
Но звучат вкусно.
Не, самият факт, че съм на подобно място е невъзможен. - Нещо от сорта на панирана риба с пикантен сос от паста.
Почакай, имам още няколко блюда.
Това дори не е Земята!
Юкинари-сан, ти пришелец от Земята ли си?
Знаеш ли нещо?
Да, разбира се.
Юкинари-сан, добре дошъл на планетата на вечно зелените гори - Сейрен.
Това...
А това е Земята.
Близо е, но и далече.
Изглежда все едно може да се протегнеш до нея.
Това е "Земята".
Наредих се.
Слава Богу.
Юкинари-сан, изглежда Ви харесват блюдата на Сейрен.
Опитайте задушеното Камо. - Михару-чан...
- Знаех си, че съществуват и такива момичета.
Камо е разпространена на Сейрен океанска риба.
Погрижи се за мен...
И най-важното е, че от докосванията й не ме втриса.
Знам, че изгубих преди малко съзнание, но дори и да се върна на Земята, знам че там няма нищо хубаво.
Кирие сигурно още се сърди.
Затова мога спокойно да остана тук.
Михару, върнах се.
Кой е това? Нова приятелка...
Здравей.
А, Махару, запознайте се, това е гост от Земята.
Аз съм Сасаки Юкинари.
Леко е слабоват, но е добре посвоему.
Лицето е добре - не е зле.
Предполагам, че е леко нисичък.
Но като се замисля и така е добре.
Да, става.
Става!
Юкинари-сан!
Боже мой, красавеца ми той.
Почиваш си на гърдите ми ли?
Какво, харесва ти?
Това все още не е всичко. - Како Махару, не бъди толкова жестока с госта.
Млъквай вече! Заети сме!
Ти го принуждаваш.
Не, не го принуждавам.
Виж.
Виж колко е щастлив.
О, скъпи мой...
Твоята усмивка...
Оттук Юкинари-сан!
Михару...
Станала си ми съперничка.
Добре ли си?
Да, вече.
Но съм леко изненадан.
Съжалявам.
Сестра ми е малко откачена.
Гадост, забравих си обувките.
В банята?
На Земята.
Да, а защо...
Наоколо има само жени.
Обичам те! - Омъжи се за мен!
Предназначена съм за теб!
Ще направя всичко, което пожелаеш!
Махнете се! - Виж.
Да вървим!
Какво?
Мъж. - Мъж...
Дръпни се от пътя ми!
Ти крадла на мъже!
Няма да ти позволя да застанеш между мен и мъжа ми!
Какво им става на тези момиченца?
Наистина е мъж! Безспорно е мъж!
Освен това е млад и красив!
Какво им става?
Юкинари-сан, да бягаме.
Колко егоистично! Това момиче!
След тях!
Какво става?
Съжалявам.
Не се сетих за това.
На Сейрен мъжете са по-малко от 1/10 от населението.
По-малко от една десета?!
Да.
Затова на Сейрен сме принудени буквално да се бием за мъжете.
Значи всички тези жени...
Да, всички те искат.
Това е Ад!
Блокираха ни!
Оттук.
Обичам те!
Ти си мой!
Юкинари-сан!
Добре ли си?
Играта свърши, Михару.
Сестро Махару.
Открадна ми сладурчето и реши да го направиш свой!
Прекаляваш!
Не е така.
Освен това той е ранен.
Ах, колко ужасно.
Тогава позволи на сестричката ти да си поиграе с него на доктор.
Позволи ми да го докосна! - И аз ще направя нещо!
За първи път виждам мъж!
Омъжи се за мен!
Ако една ти е малко, може да се ожениш и за мен! - Накарай ме да подивея!
Не мога да търпя повече!
Да вървим, сладурчето ми.
Бъди така добър да ми станеш любовен роб!
К-Какво?
Какъв прекрасен ден.
Какво?
Кео-чан, виж.
Експлозия?
Огромен фойерверк!
Малко вероятно е.
Нещо си там се взриви страхотно.
Какво ли се е взривило така?
Юкинари-сан?
Юкинари-сан!
Юкинари-сан!?
Ах, сладурчето ми.
Хайде да продължим.
Къде съм?
Буден ли си?
Това е банята ми.
Трябва да тръгваме. Сестра ми Махару и останалите скоро ще дойдат.
Да, това ми се привидя.
Юкинари-сан?
Страх ме е от жените.
От малък са ми се подигравали.
И сега, когато ме докоснат се вцепенявам.
Съжалявам.
Не го бях разбрала...
Не.
Виждаш ли?
Странно, но ти не ми го причиняваш, Михару-чан.
Дори, когато сме заедно не ме втриса.
Защото си особена.
Когато бях тук, внезапно водата в банята започва да се нагрява.
Придоби същия цвят като този на Земята.
И от другата страна те видях.
Затова и ти си особен за мен.
Ето така.
Синя светлина...
Точно като тогава...
Съжалявам...
Тя плаче...
Къде си?
Просто исках да ти бъда приятелка.
Обещавам да не го бия повече.
Няма да бъда жестока.
Боже, моля те, върни ми Юкинари!
Тогава започна да показва лоши образи.
Трябва да се върна.
Ще го запомня.
Какво правиш?
Събличам се. - Защо?
Ще вляза в банята.
А защо ще го правиш?!
Не съм сигурна, но двамата бяхме в банята, когато ти се появи.
Затова трябва да повторим всичко. - Не, не, не, не, не, не.
Хайде. Ти също, Юкинари-сан.
Събличай се.
Не, глупаво е... - Не, не е глупаво.
Ще се намокри.
Обяснявам ти нещо!
Побързай, защото светлината може да изчезне.
Не, така не е прилично.
По-добре се облечи! - Хайде. Побързай.
Почакай...
Довиждане, Юкинари-сан.
Юкинари!!
Кирие?
Юкинари. Юкинари.
Юкинари.
Върнах се.
Слава Богу.
Успя да се върнеш на Земята.
Какво?!
Коя е тя?
Михару-чан.
Да. - Защо?
Не знам, но е възможно, защото бяхме заедно в банята.
"Заедно в банята"?
Не беше точно баня. Ние не... - Да.
"Заедно в банята"...
Не... Не беше баня...
Знаеш ли колко се притесних?
Аз тук стоя и не зная какво да правя, а той се е събличал в банята.
Казвам ти, това не е...
Тогава, забавлявай се в Ада!
Отново избухна.
Ти си най-лошия.
Не искам дори да те виждам!
Значи това е Земята.
Малко по-малка е от това, което си представях...
Но е чудесно място.
Ах, да. Какво ядете тук?
Юкинари-сан, бих искала да опитам "Япония" и "Другата страна".
Юкинари-сан?
Мразя момичетата...
"Нямаме подобна дума - любими..."
Ето какво ми казаха те, смеейки ми се в лицето.
Каква е тази болка, усещам я в момента...
Погледни ме, аз вече сияя.
Защото си близо до мен.
Чувствата ми, тези които другите нямат...
Усмихни се, ще ти ги предам, докосвайки устните си.
Искам да те докосна, желая го...
Спри времето и порасни малко, защото искам да те целуна.